Trópusi éj,
2005.01.19. 18:53
Trópusi éj,,
Forró fülledt az éj, Vonz a buja trópusi kéj. Az ágy,mint a katlan, Ontja hőjét szakadatlan.
Pillám is csak lassan rebben, Pásztázik végig a testen. Mit a szűrt fény világít, S lassan a pupillám tágul.
Szemem mohón fut le bőrödön, A két búbod között köröz. Mint alvó Vénusz, vagy Afrodité? Szunnyadó vágyam ingerlé.
Szemem már jól lakott, a látvánnyal, Simítom csípőd, felém fordulj Drága. Csodás vénuszdombod kitárul, Egy gyönyörű virágot árul. Kezed megtalálja, a pajkost, Ki kopasz fejével, rád mosolyog.
Nyelvem nászra kel öleddel, Kelyhed harmatát mohon szedem. Te ajkad s nyelved se pihen, Csókolod ölem Kedvesem.
Feszül az íj,kéri vesszőjét, Elkezdje Ámor a mennyegzőjét. Csodás buja táncukat ropják, Ami gyönyör azt kapják.
Óh,Óh mondod s ugyanazt én, Gyönyör csúcsán járunk te és én. Mozgásunk vad s mámoros, Közel a mennybéli állapot. Szoríts,szoríts repüljünk, Hogy aztán, együtt érkezzünk.
2004.07.06.
|